Veidas šviečia

Veidas šviečia veidas paaiškina

Jehuda Ašlag (Baal Hasulam)

15)Ir suprasime „Pažinimo medžio“ gėrio ir blogio nuodėmę ,kurios gilumas neišpasakytas .Ir išminčiai atvėrę mums truputį, tuo uždarė mums daug dalykų.

Iš pradžių parašyta „ir buvo Adamas ir jo žmona abu nuogi ir nesigėdino“.Ir žinok, kad drabužių aspektas – išorinis indas (noras ).todel paankstina mums Tora , paaiškindama nuodėmės priežastį , kaip sako išminčiai „ siaubinga dalis žmonėms“.

Taip sakant, nuodėmė buvo paruošta iš pradžių.Kas išaiškėja iš parašyto , nuo sukūrimo Adam ir žmona buvo be išorinių indų ( pašalinių norų) , tik su vidiniais indais , išeinančiais iš šventumo sistemos,todėl nesigėdino. T.y. nejautė trūkumo, nes gėda – trūkumo pajautimas.

Ir žinok ,kad trūkumo pajautimas- pirma priežastis pripildyti trūkumą. Kaip ligonis, žinantis ligą ,pasirengęs priimti gydymą .Bet, jei jis nejaučia ligos , negali gydytis.

Ši užduotis uždėta ant išorinių indų (norų), sudarančio kūno(ego) aspektą .Ir šie indai tušti ,be šviesos nes yra atėję iš tuštumos ,kuri pagimdo juos trūkumą, todėl jautė gėdą .Ir buvo paruošta , kad pripildytų trūkumą , pritrauktų supančią šviesą , kuri pasiruošusi užpildyti tuos indus (norus).Ir todėl parašyta „buvo Adam ir žmona abu nuogi“ be išorinio kli (noro), todėl nesigėdijo ,nes nejautė trūkumo , todėl negalėjo įvykdyti Kūrimo tikslo ( begalinio malonumo pajautimo,nes tam reikia begalinio noro – trūkumo).

Bet reikia suprati pirmo žmogaus dvasinį tyrumą, kūrinį, atitinkantį Kūrėjo tyrumą .Ir žmona ,kurią Kūrėjas apdovanojo ypatinga intuicija , kaip parašyta „ padarė iš šonkaulio (padarė – vaiven –ויבן-apdovanojo protu ). Todėl, kodėl pasielgė taip kvailai , negalėjo apsisaugoti gyvatės gundymui ? O apie gyvatę iš anksto Tora liudija, kad „ buvo protingiausis iš visų gyvių“ , kodėl vis gi pasielgė taip kvailai ir neatskingai.Kaip šis kvailumas rado vietą jų širdyse? Ir toliau parašyta, ne dėl noro tapti Dievais valgė nuo pažinimo medžio, bet paprastai , nes „geras medis valgiui“ – tai iš pirmo žvilgsnio gyvuliškas troškimas ( valgiui).

16)Ir reikia gerai suprasti du mūsų analizės aspektus :

- pirma analizė –gėris ir blogis ‚

- antra analizė –tiesa melas.

Kūrėjas įdiegė sugebėjimą kiekviename gyvyje sieti maksimaliai naudingo egzistavimo. Pirmoji analizė, veikianti kūne , saldaus ir kartaus pajautimas , atstumiantis kartų, ,nes jam blogai ir mėgstantis bei priartinantis saldų , nes gerai jam .Ir ši analizė pakankama negyvojoje , augalinėje ir gyvulinėje gamtos dalyje , vedančioje jas į norimą tobulumą.

Priedo prie jų žmogus, kuriame Kūrėjas įdiegė protinę analizę , t. y. –antrą .Kur žmogus atstumia melą iki pilno atsisakymo , ir priartina tiesą su didele meile .Ši analizė vadinama analizė tiesa – melas .Ši analizė sutinkama tik pas žmogų , pas kiekvieną skirtingu dydžiu.Ir žinok , kad ši analizė atsirado pas žmogų gyvatės dėka , nes iš prigimties pas žmogų buvo tik pirmoji analizė , analizė gėrio (saldaus) ir blogio (kartaus) užtenkanti jam.

Ir paaiškinsiu tau pvz.,jei teisuoliai būtų apdovanojami už savo gerus poelgius ,o nusidėjėliai užblogus šiame pasaulyje .Šventumas mūsų realybėje būtų apibrėžiamas kaip saldus ir geras ,o „sitra achra“ (kita puse) apibrėžiama kaip bloga ir karti.

Tuo būdu pasirinkimo laisvė būtų „ žiūrėk padėjau prieš tave saldų ir kartų, išsirink saldų“ .Tokiu būdu visi žnonės būtų užtikrinti pasiekti tobulumą,nes tada bėgtų nuo nuodėmių ,idant būtų blogai jiems , ir vykdytų Kūrėjo priedermes visada ,dieną ir naktį , kaip neišsivystę žmonės ar vaikai , besirenkantis saldų ,nes jiem gerai .Toks buvo Adam sukūrimo pradžioje.

Ir patalpino be Gan Eden darbui ir sargybai. Kaip sako išminčiai darbui : priedermės –vykdyk, sargybai : priedermės- nedaryk. Priedermes vykdyk buvo jam –valgyt ir mėgautis nuo visų Rojaus Sodo medžių. Priedermė – nedaryk buvo nevalgyti nuo Pažinimo gėrio ir blogio medžio .Priedermė vykdyk buvo saldi ir maloni .Priedermė nedaryk buvo atsitolinimas nuo karčių kaip mirtis vaisių.

Ir nesistebėk ,kaip taip galime pavadinti vykdymo priedermes, nes ir dadar sutinkame,kad Šabatų ir švenčių malonumo dėka galime nusipelnyti aukštutinio šventumo .Ir besitolindami nuo nešvarumo , viso kuo bodisi žmogaus siela , mes gauname užmokestį .Todėl randame , kad Adamo pasirinkimo laisvė buvo – išsirink saldų. Ir kūniškos analizės saldu ir kartu pakako jam pilnai.Žinoti ko iš jo reikalauja Kūrėjas .(T. y. buvo tik gyvuliško lygio).

17)Dabar suprasi gyvatės gudrumą, ir išminčiai pridėjo ,jog buvo įsikūnijęs joje (gyvatėje) Sam (Samael-mirties angelas ). Nes buvo jo žodžiai pilni puikybės .Ir pradėjo nuo „ אף ar(abejonė, nei )iš tikro pasakė Kūrėjas nevalgykite nuo visų Rojaus Sodo medžių“. T.y. įnešė moteriai abejonę , jog jai nepasakyta tas Kūrėjo .Ir paklausė jos apie analizės aspektą .Iš kur ji žino apie šį draudimą ,nuo Pažinimo medžio nevalgyti ? Gal jums uždrausti visi Sodo vaisiai ?Pasakė moteris „nuo visų Sodo vaisių valgykite ...nevalgykite nuo jo ir neprisilieskite prie jo ,kad nenumirtumet“. Yra čia du dideli dalykai :

a)prisilietimas, neuždraustas iš vis , tada kas uždrausta ?

b) nes įnešė dvejones Kūrėjo žodžiams, neduok dieve ,pasakė Kūrėjas „mirtimi numirsite“ir žmona pasakė „kad nenumirtumėme“. Ar gali būti , kad netikėjo Kūrėjo žodžiais , dar prieš nuodėmę ?Bet moteris atsakė į gyvatės klausimą ,nes žinojo ką uždraudė Kūrėjas , nes visi Sodo vaisiai saldūs ir malonūs , bei tinkami valgymui .Tada kai nuo šito medžio „kuris Sodo vidury...“ , jau buvo priartėjusi prie jo ir pajuto kartų mirties skonį.

Ir tai ką įrodė sau ,kad iš jos analizės ,yra mirties pavojus netgi prisilietime. Todėl pridėjo prie tikėjimo draudimu, prie to ką girdėjo iš vyro.Nes išminčius – patyręs patyrimąי ן חכם כי בעל ניסיון א ir kad nenirtumėte liečia prisilietimą .Ir atrodo atsakymas buvo pilnai pakankamas ,nes, kas suabejos ir paneigs šitą jausmą. Bet gyvatė paneigė ją ,ir pasakė „ nemirsite, nes žino Kūrėjas ,kad tą dieną, kai pavalgysite iš jo atsivers akys“.

Ir pabrėžė, ką reiškia akių atsivėrimas, tai - naujas ir išaukštintas dalykas , ir patikino ją , kad kvaila galvoti ,jog galėjo Kūrėjas sukurti savo pasaulyje blogą ir žalingą dalyką ,ir iš Kūrėjo pusės iš tikro nėra nieko blogo ir žalingo.O tas kartumas , kurį pajuto netgi prisiartinusi , tai tik iš jūsų pusės , nes šis valgymas ,kad pastatyti jus į jo lygį .Todėl jums reikia papildomo šventumo , kad veiksmo metu visa jūsų intencija būtų, padaryti malonumą Kūrėjui , įvykdyti intenciją , kuriai ir esate sukurti. Todėl jums atrodo kaip blogas ir žalingas ,kad suprastumėte papildomą šventumą, kuris ir reikalaujamas iš jūsų.

„Bet tą dieną, kai suvalgysite iš jo“, t.y.,jei bus jūsų veiksmas absoliučiame šventume ir tyrume , būsite kaip Kūrėjas ,žinantys gėrį ir blogį. T. y. taip ,kaip iš Kūrėjo pusės jis iš tikro saldus absolučiai, taip ir jums bus gėris ir blogis – identiški, saldūs ir malonūs absoliučiai .Ir dar liko suabejoti gyvatės tvirtinimu , nes Kūrėjas pats to nepasakė , o gyvatė užbėgo už akių ir pasakė „ nes žino Kūrėjas, kad tą dieną ,kai suvalgysite iš jo , atsivers akys“ ,iš Kūrėjo pusės šis dalykas papildomas , pasakyti tai jums , nes žino ,kad jei nukreipsite širdis į tai , valgyti iš šventumo pusės , atsivers akys pačios ,kad suprasti didybę ir išaukštinimą ,kuris yra jame. Ir pajusite jame nuostabų saldumą ir malonumą, todėl net neturi Kurėjas jums tą patvirtinti , nes įdiegė jumyse analizės sugebėjimą. Patiems savaime pajusti naudą.

Ir iš kart parašyta „Ir pamatė moteris, kad geras medis valgiui ir geidžiamas jis akims“.Nes nesirėmė jo žodžiais ,o nuėjo pagal savo nuomonę ir supratimą ,ir pašventė save papildomam šventumui , suteikti malonumą Kūrėjui , kad užbaigti inteciją ,reikalaujamą iš jos, iš vis be jokio malonumo sau.Ir atsivėrė akys , kaip ir sakė gyvatė „ir pamatė moteris ,kad geras medis valgiui“.

Taigi iš to ,ką pamatė „ nes geidžiamas jis akims“,t.y. dar prieš tai ,kai prisilietė prie jo pajautė saldumą ir didelį geismą, pamačius vien akimis – tokio malonumo dar nejautė nuo visu Sodo medžių .Ir išaiškėjo jai dar ,kad medis malonus supratimui. T.y. yra šiame medyje geismas ir malonumas – toli gražu kitiems medžiams T. y. suprasti ,kad tik dėl šito valgymo ir buvo sukurti, ir tai VIENINTELIS TIKSLAS ką ir pasakė gyvatė.

Tada, po šitos absoliučios analizės „ ir paėmė jo vaisių ir valgė ir davė savo vyrui kartu (su ja)עמה valgė“.Ir pabrėžiamas žodis „su ja עמה“. T. y. su tyra intencija ,tik suteikti malonumą, o ne savo naudai .Tai kaip pasakyta ir davė vyrui „ su ja“ , t. y. su ja šventume.

18)Dabar įeisime į gilumą ir pažvelgsime į klaidą ,kuri buvo iš anksto apibrėžta .Nes Pažinimo medis buvo susijęs su tuštuma, t. y .gavimo didumu , nes jam(ego) buvo apribojimas ir aukštutinė šviesa išėjo iš ten . Ir kaip išaiškinta ,pas Adamą visai nebuvo gavimo (ego), einančio iš tuštumos , tik visas buvo iš šventumo pusės , kurio intencija buvo atidavimas .Kaip parašyta Zohare pas Adamą nebuvo nieko būdingo mūsų pasauliui.Todėl buvo uždraustas jam Pažinimo medis , nes jo šaknis ir visa Šventumo sistema atskirta nuo sitra achra (kitos pusės), dėl savybių skirtumo .Todėl ir buvo jis perspėtas nesusijungti su ja , nes dėl to atsijungs nuo šventumo ir numirs , kaip klipot ir sitra achra , kurie mirę dėl atitrūkimo nuo šventumo – Gyvybių gyvybės.

Bet Satan, jis -Sam ,jis –mirties angelas , įsikūnyjęs gyvatėje , nusileido ir sugundė Chava melagingu dalyku: „nemirsite”.Ir žinoma ,kad melas ,jei nepasakoma iš pradžių tiesa neišsilaiko.Todėl paankstino jai tiesą, t. y. pažvelgė į reikalą iš antros pusės .Bei kad visi apribojimai (cimcumai) buvo dėl Adamo, atskleidė,jai Kūrimo tikslą , kuris yra ištaisyti Pažinimo medį. T. y .apkeisti didelius gavimo indus – į gavimą vardan atidavimo.

Ir pasakė jai ,kad Kūrėjas sukūrė žmogų, kad valgyti nuo Pažinimo medžio, t.y. Adamą, ateityje sutapatinančio gavimo aspektą su atidavimu .Ir tai buvo tiesa .Todė tuo gyvatė ir pasinaudojo. Ir moteris tuo patikėjo, ir tuo metu ,kai paruošė save gavimui , tik tam ,kad suteiktų malonumą Kūrėjui , pakilo iš Pažinimo gėrio ir blogio medžio blogis ,ir paliko tik Gėrio medis ,nes visas blogis ,jame-tik dėl gavimo sau. Vadinasi padarė didelę vienybę ,kuri bus tik pabaigoje.

Tačiau moteris nebuvo pasiruošusi išstovėti šiame dideliame šventume ,jai tai pavyko tik per pirmą kąsnį .Bet ne per antrą .Paaiškinsiu tau, nes nepanašus atsisakantis nuo malonumo , kai malonumas dar nepajaustas , į atsisakantį ,kai jau malonumas pajaustas. Nes pirmas gali lengvai atsisakyti, tuo tarpu antram reikia ypatingų jėgų , atsisakant iš lėto ,kol pripratins save.

Toks reikalas čia, kol moteris dar neragavo nuo Pažinimo medžio ,buvo visa šventume, todėl be vargo galėjo pirmo kąsnio metu nukreipti intenciją gavimui ,dėl suteikimo malonumą Kūrėjui. Tačiau po to ,kai paragavo, prisirišo prie didelio geismo ,kad nesugebėjo atitrauti save nuo malonumo sau , ir išėjo dalykas iš jos kontrolės.

Kaip sako išminčiai – valgė nesubrendusį vaisių. Prieš tai,kai įsigijo jėgų išstovėti prieš instinktą. Kaip parašyta Talmude- valgiau ir noriu dar. T. y .nors suprato blogį ,bet jau sustoti negalėjo. T.y. pirmas kąsnis buvo šventume, o antras-dideleje nuodemėje.

Iš to suprasime Pažinimo medžio bausmę –mirtį, kuria buvo pasmerkti visi žmonės.

Nes mirtis kyla iš to valgymo, kaip perspėjo Kūrėjas „tą dieną kai suvalgysi, mirtimi numirsi”. Dalykas tas ,kad į jo organizmą įsimaišė didelio gavimo forma, išeinanti iš tuštumos ,nes po apribojimo(cimcum) negali kartu būti aukštutinė šviesa su egoizmu.

Todėl amžiną sielą ,kaip parašyta „ir įpūtė jam į veidą šventą dvasią “, turi prarasti ir duotas jam laikinas gyvenimas , priklausantis nuo duonos kąsnio.

Ir šis gyvenimas jau ne amžinas, koks buvo anksčiau, ir panašus į gyvenimo lašus. T. y. pasidalino jo gyvenimas į daugelį gyvenimo lašų .Kur kiekvienas lašas –dalis iš ankstesnio jo gyvenimo, t. y. sielų kibirkštys , pasidalinusios per visą žmonijos giminę, per visas kartas iki paskutinės , kuri užbaigs kūrimo tikslą. Tai viena didelė gyvenimų grandinė. Tuo būdu, Kūrėjo veiksmai dėl Adamo nuodėmės nepasikeitė iš vis. T. y. gyvybės šviesa ,kuri buvo pas Adamą vienu metu ,tęsiasi ilga sielų virtine iki galutinio išsitaisymo. Be sustojimo nei akimirkai ,nes Kūrėjo veiksmai turi būti absoliutūs ir privalomi nes „šventume tik pakelia ,bet nenuleidžia “.

O Adamo likimas ištiko visą žmoniją .Nes visa gamta nusileido iš amžinybės ir bendrumo iki besikeičiačių būsenų grandinės ,kaip ir žmogus. Nes žmogus ir aplinkinis pasaulis – tai vidinis ir išorinis jo atspindys .Nes išorė visada kyla ir leidžiasi priklausant nuo vidaus. Ir tai „su praikaitu veide valgysi duoną”.Kur vietoj ankstesnės gyvybės dvasios, kurią įpūtė Kūrėjas, dabar liko gyvybės lašai.

Parengė Rimas Jasaitis